Povej nam, Volodja,
v kateri zgradbi je on?
Ni teorije, da bi to vedel.
Stalno se nekje giblje.
Premika se z ene na drugo stran.
V katerem nadstropju?
Ne vem.
To bomo še videli.
Sleci ga.
Obleci ga v eno naših uniform.
Vidiš, uporni so.
To je dobra stvar pri Nemcih.
Človek, moraš priznati, kadar imajo oni ideje v svojih glavah..
Točno.
Pojdimo pogledat, če je prišel naš Švaba.
Si pripravljen?
A ha.
In sedaj naš slavni pastir z Urala,
za kogar Major Konig misli da je idiot,
vstane in pogleda če je zadel svojo tarčo.
Major Konig ga je videl.
Meri v njegovo čelado.
Strelja.
Otkrije svoj položaj in ...
Kaj... Major Konig nikoli ne strelja...
zaradi tega ker Major Konig ni tam.
Kulikov!
Ali ne misliš da je to čudno... ta zadnji?
Poslali so ga ven,da bi dobil metek v glavo kakor ostali.
To ni normalno.
Kar brez artiljerije, niti poskušali ga niso zaščititi.
Oh, ne. Jaz sem tisti ki je nor.
Vseeno jim je za mojstra.
Hotel sem reči, delajo kot mi z Ukrajinci.
Nikoli ne bi vznemirjali majorja zaradi nekaj mrtvih borcev.
Jutri bomo ubili nekaj generalov.
Kdo je sedaj na vrsti?
Jaz, menda.
Ha, ti si tak prevarant!
Ne moreš ti zajebati očka Kulikova.
Ne, ne, ne, ne, ne, ne, ne, zdaj sem jaz na vrsti, da grem prvi.
Na vrsti si tudi,da dobiš luknjo v nos.
Za zmago.
To ostrostrelsko delo, se je oddolžilo.
Kaj si je le zdaj izmislil ta mali?
On sprašuje, tovariš Kruščev.
On išče Nemške slabosti.
On je dlakocepec v pripravljenosti.
Vodka... je luksuz ki ga imamo.
Kaviar... je luksuz ki ga imamo.
Čas pa ni.
On se tega zaveda, tovariš Kruščev. Oba se.
Verjemite mi, da bo uspel.
Odlično.
Izgleda da je tvoja usoda zavarovana.
Pošiljajo kaj.
Tole sem vzel v kuhinji.
S sprejema pred nekaj dnevi. Mislim da bo Ge. Filipov všeč.
Oh, navdušena bo. To je lepo od tebe.
Še več je tega, če si lačna.
Ti si Jevrej, ali ne?
V naši religiji ni ničesar, kar bi nam prepovedalo jesti jesetra (ribe).
Moj oče je slutil, da se bo to zgodilo.
Misliš na vojno?
On je to razumel, da je jeza proti Jevrejim velika.
Hranil je denar da bi si kupil zemljo v Palestini.
Govoril da je to edini kraj, katerem iskreno pripadamo;
edini kraj, za katerega smo imeli dolžnost da ga branimo.
On je vstrajal, da smo znali uporabljati puške.
Tudi jaz sem se naučila streljati.
Vedela sem da je v vojni treba osebna čustva pustiti ob strani, ampak...
imam eno prošnjo.
Normalno. Vse kar želiš.
Želela bi, da me premestite.
Kaj se je zgodilo, Tanja?
Zadel ga je.
Zadel ga je, čeprav je on prvi skočil.
Ubil ga je med skokom.
To je bil nemogoč zadetek.
Nikoli še nisem videl kaj takega.
Ljudem si obljubil zmago, katere pa jaz ne morem dobiti.
Proti temu človeku nimam šans.
Ne smeš tako govoriti, Vasilij.
Kaj ko bi ti povedal, da smo našli način kako se premika?
Imamo nekoga, Vasilij.
Nekdo ki mu je blizu, nam pošilja informacije.
Naslednjič boš ti korak pred njim.
Obljubim.
Zdaj te moram prositi za uslugo.
Mene?
V vezi s Tanjo.
Pridi noter.
Ne ve da obstajaš.
Ampak trenutno, si ti najbližji njemu od katerakoli stvari na svetu.
Vidiš njegov obraz skozi nišan.
Vidiš ali se je obril to jutro ali ne.
Lahko vidiš ali je oženjen, ali nosi prstan na roki.
To ni kakor...
streljanje v neko oddaljeno senco, ni samo uniforma.
To je človeški lik.
Ti obrazi ne izginejo.
Vračajo se in samo.. Zamenjajo obraz
Ali ti je Danilov rekel da mi to povej?
Rad te ima. Mislim da želi, da si premisliš.
Ali ti je povedal, da sem želela premestitev?
Ne.
Danes jutraj, je prišla listina iz štaba.
Listina civilov, ki so bili...
ujeti in poslani na nemški konvoj...
ki je zapustil Stalingrad pred tremi tedni.
Moji starši so bili na tem konvoju.
Po 30 kilometrih, so nemški vojaki...
zaustavili vlak nagnali so jih ven.
Na sredino mosta, so jih porinili,
po dva in dva.
Matere s hčerami.
Može in žene.
Bila... sta v vrsti pred ograjo,
ustrelili so jih z enim metkom, oba...
da so prihranili metke.
Uspelo jim je.
Telo ustreljenega je potegnilo drugo v globino vode.
Vedela sem da sta umrla skupaj.
Nikoli se ne bi razdvojila.
Tale Kulikova puška. Je dobra...puška.
Hvala.
Vem kako zapušča zaklonišče.
Gre skozi tovarno traktorjev.
Tovarna traktorjev je velika.
Tačno vem kje. Gre čez slivnik,
pod rešetko kjer so sodi,
tam pride iz delavnice.
Izmed dveh, je prostor ki je odprt.
To je pod dolgo železno stezo.
5.Novembar 1942.
Vso srečo, tovariš.
Jaz točno vem kje me čaka.
Čakal me bo na železni stezi pod slivnikom.
Spičkala ga bova od zadaj.
Na nasprotno stran delavnice prideva po teh ceveh.
Za mano pojdi.
Ti pojdi naravnost. Jaz pa grem tu okoli.
O.K.?
Sranje!
Sergej, bolje da se vrneš.
- Ne, bo že dobro. - Vrni se.
Ne, ti pojdi!
Potegni noge notri.
Dajmo. Dajmo. Dajmo.
Tovariš Stalin je iskal še zadnje moči.
To je vprašanje usode.
Usode vseh tistih, ki jih imaš rad in jih osrečuješ!
To je za njih, zato se borimo.
Poslušaj me, Tanja. Nemci so vrgli vse na nas.
Če bomo imeli srečo, se bo eden od desetih vojakov le vrnil živ.
Ti si visoko izobraženana. Jezike znaš.
Vsako prestreženo sporočilo, ki ga prevedeš rešuje na stotine življenj.
Svako sporočilo ki ga dešifriraš, jih ubije na tisoče.
Tvoja dolžnost je, da nam služiš.
Vasilij je rojen s puško v roki, to je tisto kar zna.
Ti in jaz smo rojeni za druge potrebe.
Da je tukaj Vasilij, bi ti rekel isto.
Kje je? Kje je Vasilij?
Daj glavo dol.
- Povej mi kje je on. - Ostani v tej cevi, Tanja.
Ostani. Ostani! Potegni glavo noter!
Malo bolj počasi.
Ne streljaj.
On je tam.
Ali vidiš steber pred tabo?
Moraš se priplaziti iza njega.
Pojdi.
Tanja, najdi mi večje steklo.
Steklo.
Ali vidiš...
Za menoj z leve strani tovarne?
Da? Ne čujem te.
- Da. - Da.
Ali vidiš...
dve odprtine za zrak?
- Da. Vidiš tistega...
ki ima zlomljeno deščico?
Da.
Zdaj hočem, da storiš tole.
- Si pripravljena? - Da.
Tri...Dva...Ena...
Zdravo, Saša.
Bil je točno tam kjer si rekel.
Skoraj točno tam.
On je zelo pameten.
Povej mi kaj o njemu.
Kako to, da ga je star oče učil streljati, a ne oče?
Njegov oče je mrtev. Njegova mama tudi.
Ali kaj govori o svojem očetu?
Ne. Nikoli ga ni poznal.
Je hodil v šolo?
Zna pisati. Odpisuje na veliko pisem.
Hmm, ali mu dekleta kaj pišejo?
Vsak mu piše.
Ali je dekle, v katero je zaljubljen iz njegove vasi
- Ni od tam, tukaj je. - Ga ima rada?
Ja, ker je čeden.
Ker je hraber, in ona je zelo lepa.
Jaz jo zelo dobro poznam. Ker je soseda.
Hodila je na univerzo. Oba sta zelo čedna.
Pozneje, se bosta poročila.
Mogoče, upam.
Kaj pa ti, Saša.
zakaj ti pomagaš Nemcem?
Zato ker so močnejši. Zato ker bodo oni dobili to vojno.
In zaradi tega ker imaš rad, čokolado, a ne?
Vsi ti ljudje vedo da bodo umrli.
Tako je vsake noči ko se vrnejo...
To je nagrada.
Oprosti.
Tako je, vsaka skodelica čaja,
vsaka cigareta...
razlog za zabavo.
Zato ker je vsem od nas, mogoče to zadnja noč.
To je nekaj s čimer se moramo tukaj spopasti.
Vsak ima svoj čas.
V gozdu, volkovi živijo tri leta,
osel devet.
To, to pa je verjetno slovo od Urala.
To pa meni nič ne pomeni.
Osel živi dlje, ker je koristnejši.
Točno tako.
V gozdu ni niti enega osla.
To si si sam izmislil.
Ali to pomeni... da sem jaz oslica?
Ljudje kot si ti in Danilov.
morate to preživeti.
Tisti ki čitajo knjige, se bodo naučili.
Potrebovali te bomo, ko se vojna konča.
Da le preživiš?
Kaj bo pa brezkoristni Vasilij Zajcev delal takrat?
Želim si delati v tovarni.
Moj dedi me je enkrat odpeljal tja.
Tam je bil človek. Visoko na..
visoko na železni stezi.
Ni bil oblečen v modro kot ostali.
Ljudje na katere je pazil niso razumeli kaj dela.
Ampak njemu, njemu, tam gor,
Je bilo vseeno, bilo mu je vse jasno.
In pomislil sem: Nekega dne bi lahko bil jaz ta človek."
Rekel sem da imam sanje, za katere pa sem prepričan, da se ne bodo nikoli uresničile.
Zakaj pa ne?
Ti boš preživel vse sve nas.
Hmm.
Ti boš najstarejši osel v gozdu.
150 metrov je med Nemčijo in Volgo.
Danes cel svet gleda teh 150 metrov.
Oni so to, kar je Stalingrad..."
glavno mesto...
VOJNE!
Tvoja prijateljica, Tanja...
Si jo kaj videl?
Stala je tam, med ostrostrelci.
Povej majorju, da pošiljamo vse naše najboljše strelce...
da izdržimo napad na tovarno.
Povej mu, da bo tudi Vasilij tam.
- Govoriti moram s teboj. - V redu.
- Govoriti moram s teboj. - Dobro.
- Danilov. - Hmm?
Nehati boš moral pisati o meni.
Nimam moči, da ga ulovim, nisem dovolj dober.
Prej ali slej, me bo našel, in ubil.
Že zadnjič sem ti rekel, da ne govori tako.
Zdaj je drugače.
Ti si me povzdignil....
in napravil iz mene to kar sem.
Tega bremena ne morem več nositi. Želim se boriti.
Želim se boriti kot navaden vojak.
Razumem.
Stvar je v tem, da ti nisi navaden vojak. Ti si vrhunski vojak.
Ne. Jaz sem samo tisto, kar si ti naredil iz mene.
Nič več.
Zakaj mi sedaj to govoriš?
Hmm? Kaj se dogaja?
Kaj se je spremenilo?
Ali si govoril s Tanjo?
- Ja. - In...
ali si bo premislila?
Ne vem.
Morala bi si. Bila bi bolj varna. morala bi si, in ti to veš.
- ja. Lažje bi bilo dobiti njeno odpoved.
Nemci pripravljajo še en napad na center.
Propagadni boj je prelomen za moralo. Potrebujemo te bolj kot kdaj koli prej.
Saša. Samo malo. Saša!
- Povej mu kar veš, Saša. - Zdravo, Saša.
Na majorjevih škornjih sem videl prah.
Saša je prepričal majorja, da je na njihovi strani.
Ne morem ti povedati kakšno odgovornost prevzema nase.
Prah je bil rumen. Samo na enem mestu je prah takšen..
zadaj kemične tovarne ga je velik kup.
Zelo dobro.
Saša...
Počakaj me zunaj.
- Danilov. - Hmm?
nimaš ga pravice izkoriščati.
Ne, ne. Ne izkoriščam ga, Vasilij.
On je tako hotel.
In ti veš zakaj?
Zato ker verjame vate.
Jutri zjutraj gremo, da zasedemo tovarno kemije.
Saša je rekel majorju, da boš ti tam.
Evo, zdaj veš kje ga moraš čakati.
- Sredi napada. - Jaz sledim ukazom.
Savetujem ti da delaš isto.
Zdaj, zavedam se rizika.
Za dobro tebi.
Tovariš.
Tam so Nemci.
Včeraj pa so bili Rusi.
Zdaj nismo več daleč.
Saša...
ti se igraš zelo nevarno igro...
Želim si, da ti zmagaš.
Vidiš tisto? Kar pojdi ob reki.
Bolj je varno...vsaj en čas.
Aah!
Mrtev je. Tole smo našli pri truplu.
Tvoji razlogi, zaradi česar si tu, so gotovi.
Oprostite, Her General.
ampak jaz ne verjamem..
Jutri zvečer, gre letalo za Berlin.
Ti boš na njemu.
Do Takrat. Potrbujem tvoje ploščice.
Kar zamisli si, koliko bi Ruska propaganda profitirala če padeš.
Če padeš, boš padel kot nepoznan.
Ni veliko manjkalo, da te izgubimo.
Prosim te vzemi ta vojni križ za zasluge.
Bil je posmrtno dodeljen...
poročniku 116. pešadinske brigade...
ki je padel prvi dan borbe.
Bil je moj sin.
Če bo svet okupiran, bo vse izgubljeno!
Pridi sem.
Kaj sem ti rekel?
Preveč si se igral to svojo igro!
Potrjeno je da je mrtev, zjebani smo!
- Ti si zjeban. - To ni resnica.
To je ujeto iz njihovega štaba.
Kaj bodo storili, mahali z njegovim telesom pred našimi ljudmi?
Lažejo.
To je dobro. Zelo dobro.
Potem pa zapiši, Vasilij Zajcev ni mrtev
"Ta na sliki je on, ko bere današnji časopis".Ti si pesnik.
- Kaj?
Ne boš odstopil od rečne obale!
Vseeno mi je pa če izbubiš pol svojih ljudi!
Izgubi še drugo polovico, pa še sam umri!
Se je vrnil?
Kmalu se bo.
Napad nemcev nam je potrgal žice. Zato je pozen.
Lahko greva ven?
Mami sem pisal o tebi.
Rekla je da ti povem, ko se vojna konča,
in če boš karkoli potrebovala.. karkoli..
bo naša družina vedno s teboj.
Veš da sem tukaj zaradi tebe.
Govorijo da je Vasilij mrtev.
Vasilij Zajčev nikoli več ne bo videl svoje ljubljene.
Predajte se! To je vaše edino upanje.
Si žalosten.
Ker je Zajčev mrtev?
Tega ne moreš skriti. Ni treba, da te je sram.
Tudi ti si Rus kot on.
Ne poslušaj jih.
To je samo propaganda.
Ni mrtev.
In veš zakaj?
Zato ker ga še nisem ubil.
Moram ti povedati majhno skrivnost.
Samo tebi, zato ker vem, da ti lahko zaupam.
Vendar obljubi, da ne boš nikomur povedal.
Obljubiš?
Našel sem odlično mesto.
na koncu izhoda iz železniške postaje.
Skril se bom v vodnjaku.
Jutri, ga bom tam čakal.
Boš videl. Tam bo.
Vedno je tam.
Obljubi,da boš od zdaj naprej ostal doma, kamor spadaš.
- Obljubiš? - Da?
Dobro.
Vemo, da je živ. Vemo, da nas ne bo razočaral.
Vemo zato, ker je del nas. Vasilij je večen.
Kje si bil? Povsod smo te iskali.
Ali niste slišali? Bil sem mrtev.
Na koncu je dragi ostrostrelec Zajčev Vasilij...
bil mrtev.
Tisti pravi.
Jaz...
pa sem zaspal.
in zamudil šanso.
Med trupli sem se skrival...
pred človekom, ki me hoče ubiti.
Govoril bom s Kruščevim.
Vrnil te bo nazaj v tvojo staro divizijo.
- Kje ja Tanja? - V zaklonišču.
Bil sem v zaklonišču.
Povedal sem ji da nisi mrtev.
Ali je to major rekel. On je rekel da Nemci lažejo.
On mi je rekel, da si ga ti čakal na postaji.
Vasilij.
Moj mali Saša.
Vedel sem.
- Vasilij, - Tanja.
Vedela sem da nisi mrtev.
Kako?
Zato ker smo se šele spoznali.
Prvič sem molila od takrat, ko sem bila še otrok.
Ko sem odprla oči. Saša je stal pred menoj...
čakal je, da mi pove dobro novico.
Mislim da te ima rad bolj kot jaz.
Za odrejen vojaški čin,
Pišem komandatu da ga opozorim na nekaj...
na borbe vojaka Vasilija Zajčeva.
Nekajkrat je opažen, ko je hotel pobegniti z dolžnosti.
Ne verjame, da bi lahko zmagali..
napravil je porazne vtise v javnosti
Neobjasnjeno dolg duel..
z Nemškim ostrostrelcem lahko objasnim samo...
premalo njegovega verovanja v komunistične ideale.
Dobro jutro, Saša.
Še enkrat, on je točno vedel kje me lahko najde.
Ali ni to malo čudno?
- Z moje strani samo ti si vedel.
Nisem proti tebi, Saša.
Naredil si zelo hrabro stvar.
Ti si izabral svojo stran. Spoštujem to.
Ampak to ni moja stran.
Oba sva vojaka.
in oba sva sovražnika, vem da razumeš.
Razočaran sem Saša, zato ker nisi ostal doma. Čeprav si obljubil.
Razočaran, ker ti bom moral nekaj narediti.
Nikoli še nisem videla nekoga toliko zmedenega v spanju.
Kako dolgo si me gledala?
Celo noč.
Več ur si veselo hrčal.
Jaz ne hrčim. A da ne?
Ko prašič.
Potem sem v spanju tudi govoril.
Da.
Nekaj bi ti rad povedal.
V tistem vlaku...
ki je prišel sem...
bili smo v istem vagonu.
Ne.
Videl sem te.
Nekaj si brala, potem pa zaspala.
Nisem te smel gledati, tako si bila lepa.
Bilo je strašno.
Po tistem, nisem mogel nehati misliti nate.
Nasmehnil sem se.
In takrat sem mislil, od vseh fantov, ki bi te želeli...
ki bi te nasmejali..
kako bi bil tisti srečen.
In zdaj sem jaz tisti, ki leži s tabo.
In zdaj sem jaz tisti, ki ležim s tabo.
- Ali sem smrčala? - Ko prašič.
- Kaj?
- O, moj Bog. Oh, ne.
- O, moj Bog! - Tanja, ne.
- Tanja, ne! - Ne, skrij se z mano.
- Spravi se z mene! - To je tisto kar želi!
- Spravi se z mene!
- Ne, ubil te bo. Ubil te bo! - Pusti me!
- Tekel bom za tabo in ubil bo oba. - Pojdi!
- Pusti me! - To je tisto kar želi! Mu bom že dal.
- Obljubim, da ga bom ubil.
Njegovo puško ti bom prinesel, obljubim.
Rabim te.
Zdaj morate iti, Gospa Filipov. Stalingrad bo morda padel.
Zadnji čolni gredo. Nemci pridejo vsak čas.
Prinesel sem vam je propustnico. Na drugi strani boste varni.
Uzmite svoje stvari, pomagali vam jih bomo odnesti
Jaz ne grem. To je moja hiša.
To je hiša od mojega Saša. Ne morem iti.
Nekaj vam moram povedati Ga. Filipov.
Nekaj težko razumljivega.
O Sašu.
Odšel je na stran Nemcev. Izdal je to državo.
Sedaj je s sovražnikom. Ne bo se vrnil.
O, moj Bog.
Postal je izdajalec.
Ta majhen fant.
Kaj je naredil?
Se pravi da je odšel, in bo ostal tam?
Da..ostal bo tam.
Tega mi ni treba govoriti, tovariš Komisar,
vendar mislim, da je tako najboljše,
če Nemci zmagajo, bo živ in zdrav.
Vem da je narobe, vendar, mogoče se je prav odločil.
Oh! Tanja! Tanja?
Oh, Tanja! - Tanja?
O, moj Bog! Oh!
Zdravnika potrebujem! Zdravnika!
Imam propustnico. Imam propustnico!
Morate jo pustiti.
Prosim vas!
- Ni upanja. Ne bo uspelo. - Ne! Ne, uspelo bo!
To je moja hčerka! To je moja hčerka!
- Rotim vas! - V redu.
- O, hvala ti! - Prosim te daj jo v čoln.
JAZ SEM ZDRAVA. EVAKUIRAJO ME NA DRUGO OBALO. PAZI SE MOJ SAŠO.
Kje je on?
Kje je major?
Par centimetrov od tvojega obraza.
Bil sem tak idiot, Vasilij.
Moški bo vedno moški.
Ni več novih ljudi.
Tako smo se trudili da naredimo skupino ki ji nebi bilo enake.
kjer nebi bilo ničesar, kar bi izzivalo ljubosumje sosedov.
Vendar se vedno nekaj najde.
Nasmeh...
prijateljstva.
Nekaj kar nimaš, ampak ti zelo paše.
Na tem svetu.. tudi na Sovjetskem..
bo vedno bogatih in siromašnih.
Bogatih z darili...
siromašnih z darili.
Bogatih v ljubezni...
siromašnih v ljubezni.
Tanja se ne bo vrnila.
Ona je mrtva, Vasilij.
Bomba jo je ubila. Bilo je hitro.
In mislim, da je ona rekla da bo to prišlo.
Vračala se je po tebe.
Ko je videla Go. Filipov v čolnu, se je vrnila po tebe.
Prav je imela. Ti si dober človek, Vasilij.
Želim ti pomagati, Vasilij.
Pusti mi da naredim zadnjo stvar.
Nekaj nujnega, v zameno.
Naj ti pokažem kje je major.
Ne delaj tega. Ne delaj tega.
Danes, tretjega Februarja, 1943, je zelo slab dan za Hitlerja...
in za dolgo kolono stotine in tisoče Nemških zapornikov.
To je nepozaben dan za našo domovino.
Po 180 dneh herojskega boja...
v označenom mestu Stalingradu,
je rezultat hrabrosti, in žrtvovanja naših vojakov,
pod komando Rdeče Armade...
dobila brezpogojno vdajo...
od Nemških fašističnih napadalcev.
Oprostite. Ne, mladi mož. Ne morem najti...
- imena v naši knjigi. - Ali lahko še enkrat preverite?
- Tu je naslov in njeno ime. - Ni je tu.
- Tu je naslov in njeno ime. - Ona ni tukaj.
Da, to je naš naslov, ampak nje nimamo tukaj.
- To je naslov. Bila je tukaj. - Oprostite.
- Pisala mi je. - Pregledala sem trikrat. Ni bila tu.
Verjemi mi, tukaj ni Tanje Černove. Ne morem ti pomagati.
VASILIJ ZAJČEV JE VEČKRAT ODLIKOVAN Z ORDENOM LENINA.
POZNEJE JE RAZVRŠČEN V KATEGORIJO KOT EDEN OD HEROJEV SOVJETSKE ZVEZE.
NJEGOVA PUŠKA SE LAHKO ŠE DANES VIDI V ZGODOVINSKEM MUZEJU STALINGRAD,
KOT VELIK SIMBOL ZMAGE PROTI NACISTIČNI NEMČIJI
Konec! -SOVRAŽNIK PRED VRATI-
Prevedel: Damijan T.